Botezul este (prima) înviere din morți, naștere din nou in Hristos.
Invatatura Crestin Ortodoxa marturiseste:
Botezul este (prima) înviere din morți, naștere din nou in Hristos.
Dumnezeu „nu este Dumnezeul morților, ci al viilor”[1], iar pe muntele Tabor, la Schimbarea la față a Domnului Iisus înaintea celor trei ucenici ai săi: Petru, Ioan si Iacov „Moise și Ilie s-au arătat lor, vorbind cu El”[2]. Deci, Moise cel ce murise se arata in trup celor vii, vorbind cu Mesia.
Hristos Domnul afirmă fără echivoc: „Adevărat, adevărat zic vouă: Dacă cineva va păzi cuvântul Meu, nu va vedea moartea în veac”[3] pentru că „Eu sunt învierea și viața; cel ce crede în Mine, chiar dacă va muri, va trăi. Și oricine trăiește și crede în Mine nu va muri în veac.”[4] deoarece “Cel ce ascultă cuvântul Meu și crede în Cel ce M-a trimis are viață veșnică și la judecată nu va veni, ci s-a mutat de la moarte la viață.”[5]
Hristos Domnul întărește aceasta când spune celor 12 ucenici ai Săi ca la Judecata înfricoșătoare de la a doua venire a Sa, ei nu vor fi judecați, ba chiar vor fi judecători: “Adevărat zic vouă că voi cei ce Mi-ați urmat Mie, la înnoirea lumii, când Fiul Omului va ședea pe tronul slavei Sale, veți ședea și voi pe douăsprezece tronuri, judecând cele douăsprezece seminții ale lui Israel”[6] (caci „Celui ce biruiește îi voi da să șadă cu Mine pe scaunul Meu”[7]).
Această (primă) înviere este deci Taina Sfântului Botez pentru că însuși Hristos Domnul Dumnezeul nostru spune: „De nu se va naște cineva din apă și din Duh, nu va putea să intre în împărăția lui Dumnezeu.”[8] întrucât „celor câți L-au primit, care cred în numele Lui, le-a dat putere ca să se facă fii ai lui Dumnezeu, care nu din sânge, nici din poftă trupească, nici din poftă bărbătească, ci de la Dumnezeu s-au născut”[9].
Astfel, “îngropați fiind împreună cu El prin botez, cu El ați și înviat”[10], “deci ne-am îngropat cu El, în moarte, prin botez, pentru ca, precum Hristos a înviat din morți, prin slava Tatălui, așa să umblăm și noi întru înnoirea vieții; … vii pentru Dumnezeu, în Hristos Iisus, Domnul nostru. … înfățișați-vă pe voi lui Dumnezeu, ca vii, sculați din morți”[11]. Sfântul Apostol Petru mărturisește: “Binecuvântat fie Dumnezeu și Tatăl Domnului nostru Iisus Hristos, Care, după mare mila Sa, prin învierea lui Iisus Hristos din morți, ne-a născut din nou, spre nădejde vie”[12] prin “botezul, care vă mântuiește astăzi și pe voi, nu ca ștergere a necurăției trupului, ci ca deschiderea cugetului bun către Dumnezeu, prin învierea lui Iisus Hristos”[13]
Doar cei ce trăiesc in Domnul, adică fac voia Lui și nu sunt creștini (ortodocși) doar cu numele iar prin faptele lor tăgăduiesc pe Hristos, adică aceia care dacă au întinat pecetea Sfântului Botez prin păcate, se reîntorc la Domnul căindu-se pentru faptele lor urâte și mărturisindu-le în Taina Sfintei Spovedanii, primind de la Domnul iertarea păcatelor prin preotul duhovnic și apoi primind împăcarea și unirea reală (nu simbolică) cu Hristos în Taina Sfintei Împărtășanii, doar “ei au înviat și au împărățit cu Hristos mii de ani. Iar ceilalți morți nu înviază până ce nu se vor sfârși miile de ani. Aceasta este învierea cea dintâi. Fericit și sfânt este cel ce are parte de învierea cea dintâi. Peste aceștia moartea cea de a doua nu are putere”[14]. După cum mărturisește Sfântul Ioan Evanghelistul, a doua înviere este cea obștească, la care vor învia toți oamenii pentru a fi judecați potrivit faptelor săvârșite. Însuși Hristos Domnul Dumnezeul nostru vorbind în același context despre cele doua învieri (nașterea din nou prin Sfântul Botez și învierea obștească a morților), face foarte clar diferența între învierea celor ce sunt morți trupește și stau in morminte și învierea celor morți sufletește, adică a celora care nu trăiesc in Dumnezeu (nu săvârșesc voia Lui care este viața și iubirea), ci doar viețuiesc trupește în întunericul lumii acesteia, întrucât „omul, în cinste fiind, n-a priceput; alăturatu-s-a dobitoacelor celor fără de minte și s-a asemănat lor.”[15]. Prima înviere deci, se petrece „acum” adică intr-un prezent continuu în Sfânta Biserică unde Hristos cel viu lucrează: „Adevărat, adevărat zic vouă, că vine ceasul și acum este, când morții vor auzi glasul Fiului lui Dumnezeu și cei ce vor auzi vor învia.”[16] (Astfel, îndemnul adresat de Hristos Domnul tânărului „Lasă morții să-și îngroape morții lor, iar tu mergi de vestește împărăția lui Dumnezeu”[17], este elocvent în acest sens). Învierea a doua, adică învierea obștească (a morților din morminte), va avea loc la sfârșitul veacurilor, la a doua venire a Domnului și Mântuitorului nostru Iisus Hristos “Nu vă mirați de aceasta; căci vine ceasul când toți cei din morminte vor auzi glasul Lui, Și vor ieși, cei ce au făcut cele bune spre învierea vieții și cei ce au făcut cele rele spre învierea osândirii. ”[18]
[1] Matei 22,32; Marcu 12,27; Luca 20,38;
[2] Matei 17,3; Luca 9,30; Marcu 9,4;
[3] Ioan 8,51.
[4] Ioan 11,25-26.
[5] Ioan 5,24.
[6] Matei 19,28; Luca 22,30.
[7] Apocalipsa 3,21
[8] Ioan 3,5.
[9] Ioan 1,12-13.
[10] Coloseni 2,12.
[11] Romani 6,4-13.
[12] I Petru 1,3.
[13] I Petru 3,21.
[14] Apocalipsa 20,4-6.
[15] Psalmul 48, 12.
[16] Ioan 5,25.
[17] Luca 9,30.
[18] Ioan 5,28-29.
|